Synkad av: Aquarius73 www.swesub.nu
Om ändå ödet hade något att göra med vad som hände den sommaren.
Att det var våra föräldrars öde att hitta oss.
Var de kom från och varför de valde oss...
...nå, det kommer alltid att vara ett mysterium.
Men det var kanske bara en del av deras mirakel.
Att de kände hur mycket vi behövde dem.
Så mycket vi behövde något att lita på...
...när det var som att allt vi trodde på skulle fara iväg.
Stopp ett tag, jag går händelserna i förväg.
En sån vacker klänning! Jag gillar den.
Det har varit vi fyra så länge jag kan minnas.
-Vart ska vi? -Vi ska dit.
Faktum är, det var vi fyra sedan vi föddes.
Och sju. Känner ni hur det sträcker?
Våra mammor träffas på aerobics innan födseln.
De hade inte något gemensamt...
...förutom deras födelsedatum.
Ett, slappna av. Bra jobbat.
De första som öppnade porten var Bridget.
Tjejer, nu tar vi detta tillsammans.
Resten av oss kom inom en vecka.
Bridget vill ha uppmärksamhet.
Snyggt, Lena!
Jag tar hand om detta.
Vet du vad?
Ibland var det till vår fördel.
Herregud.
Så var det alltid med oss:
Ge och ta.
Men mest ge.
Lena, han kommer nog inte tillbaka denna gången.
Det ordnar sig, Carmen.
Jag kommer till dig imorgon.
Det gör Tibby och Bridget också.
Stanna bara i telefonen tills du somnar.
Vad tänkte de? Tagning sju.
Vi stod upp för varandra...
...för att förstå saker som ingen annan skulle förstå.
Vad tänkte de, skaffa ett till barn i deras ålder?
Vad var jag?
Ett experiment från deras hippiedagar...
...och nu ska de starta sin riktiga familj?
Varsågod.
De är helt väck.
Det suger.
-Helt. -Klipp!
Lena, förstår du inte tragedin?
Kan du inte vara lite mer entusiastisk?
Vissa saker skulle vi aldrig förstå.
Sorg är aldrig lätt att bära.
Vi var där för dem också.
Vi sörjer förlusten av denna älskade fru, mor och vän...
...det gör hennes beslut mer ofattbart.
Hur mycket förtvivlan krävs för att begå något sådant?
Vi kan trösta oss med att hon har det bättre nu...
...än hon kunde ha det här.
Jag beklagar verkligen.
Vi stod enade inför det vi inte klarade själva.
-Hej. -Hej, Bee. Allt väl?
Visst. När jag kommer ur dessa jobbiga hälar.
Har du lust att hålla dem åt mig?
Jag springer hem.
Eller det vi inte ville möta överhuvudtaget.
Vi var som en person.
Vilda, ostoppbara Bridget.
Blyga och vackra Lena.
Tibby, rebellen.
Och jag, Carmen, författaren.
Kan inte köpa något nytt i en gammal affär.
Vi var 16 och hade aldrig varit ifrån varandra, men det skulle ändras.
-Denna då? -Den är kanon.
Om du ska till Grekland och se ut som Laverne De Fazio.
-Vem? -En 70-talsikon.
Är jag den enda som inte är kulturellt berövad?
Tibby glömde att ta sitt lyckopiller imorse.
Jag sparar dem för när jag jobbar på stormarknaden...
...medan ni är ute på era små äventyr.
Du spelar över.
Jag ska till South Carolina. Det är bara tre stater bort.
Du behöver inte, strunt samma. Jag hatar er alla.
Det var du som ville stanna här hela sommaren...
...och "angst it out" i din dokumentär.
Visst, den kommer att slå.
Spännande foto om hur man staplar deodoranter.
Jag ska starta en ny genre, "Sugomentär".
Lena, kolla på denna! Herregud.
-De är perfekta. -Jag kan inte ha en bikini.
Vet ni inte att alla stränder i Grekland är för nakenstränder?
-Va? -Skojade bara med dig.
Vad jag avundas dig.
Då får åka dit det är riktiga killar.
Såg du inte fram emot El Campo de Fútbol?
Visst, tills hon kom på att det var bara för tjejer.
-Inga pojkar tillåtna. -Prata inte om det.
Piercing alarm.
Tyvärr, inga fler hål.
Ta av dem och prova dessa.
-Se, varsågod. -Ta på dig dem.
-Kör! Kör! Kör! -Ja, ja, Carmen.
Du är en snygging!
Du ser underbar ut. Vänd dig om. Se på dig!
-Carmen! -Du ser underbar ut.
-Det ser bra ut. -De ser bra ut på dig, snälla köp dem.
-Prova dem du. -Men jag har inte jeans.
Visst. Eller bikini eller minikjolar...
...eller något annat som visar dina former.
Det gör jag inte.
De ser bra ut på dig. Kan du inte erkänna det?
För att jag har självmedlidande.
-Lena! -Menar du det?
-Du har kropp! -Kolla på den
Lena Kaligaris har en kropp!
-Sluta, det har jag inte alls! -När hände detta?
-Du ser bra ut i dem. -Kolla på dig.
Du är snygg! Lilla Lena.
Du gillar ju Jeans så mycket, varför provar inte du dem?
-Jag är en decimeter längre än dig. -Så är det.
-Hur kan de passa på dig också? -Det är lite konstigt.
Jag vet inte, men jag blir tokig på det.
Carmen, din tur.
Prova dem.
-Ärligt talat, är du seriös? -Du måste.
Skulle ett par jeans som passar er tre passa allt detta?
-Ta på dig dem. -Vi hjälper dig.
-Tibby! Kom igen nu. -Jag skojade bara.
Hjälper ni mig att komma ur dem?
Vi har alla provat dem. Ta på dig dem bara.
Visst.
Mina lår.
Det är tajt.
Kommer de över låren.
Nu kör vi.
Va? Jag sa ju att jag bara skulle ta av dem...
...och vi låtsas att det aldrig hänt.
Nej, kom hit och kolla på dig själv.
-De sitter perfekt på dig. -Kolla på dem.
Kalla mig galen, men det är vetenskapligt omöjligt...
-...att ett par byxor passar mig... -Och mig.
-Och mig.
Det är galet.
Något hände idag som ingen av oss kunde förklara.
-Strunt samma. -Vi kan inte strunta i det.
-Varför? -Det är ett tecken, byxorna-
-Tysta, ni ska- -Vet du vad?
-Ibland är du för mycket. -Var försiktig.
-Det är lugnt. -Herregud. Du kommer falla.
Det får våra rumpor att se bra ut. Det duger för mig.
-Det har du rätt i, amen. -Upp dit, skynda dig.
-De gör annat än Lycra här. -Men det är antagligen Lycra.
Är ni redo?
I faderns och sonens namn--
-Nu kör vi. -Detta är inte kyrkan.
Men det är fortfarande ett heligt ställe!
Det var väl här våra mammor träffades?
Hur som helst har vi samlats här idag...
...för att hedra en gåva som sänts till oss.
-Varför ska vi betala för dem? -Tibs.
Säg bara vad du ska säga.
Denna afton av vår skilsmässa...
...har magin kommit till oss genom ett par byxor.
Jag föreslår att vi delar dem lika...
...att de reser bland oss...
...att de kopplar samman våra hjärtan och själar...
...även om vi är långt ifrån varandra.
Ikväll är vi systrarna av dessa långbyxor.
-Systrarna av byxorna? -Ja!
Vi behöver regler. Alla systerskap har regler.
Tack. Ett manifest.
-Visst. -Bra idé. Jag gillar det.
Regel nummer ett:
Varje syster får ha byxorna i...?
-En vecka. -En vecka.
Lena får ha dem först, Grekland är så långt bort.
-Visst. -Sen är det Tibby.
-Vad har du för regel? -Jag har ingen regel.
-Det har du visst. -Säg den nu.
Peta inte näsan när man har byxorna.
-Ärligt. -Det är inte--
Man får klia lite.
-Tack för det. -Bra regel.
När vi skickar byxorna, skriver vi ett brev...
...där vi berättar vad vi varit med om när vi haft byxorna.
Det är bra.
Det mest spännande som händer dig.
Om inget spännande händer då?
-Det kommer det. -Det tvivlar jag på.
När det händer, och vi återförenas...
...sparar vi det på byxorna.
-Det är bra. -Det är regel nummer sex.
Regel nummer sju:
Bara den som har byxorna på sig får ta av dem.
Ja, du.
Touché!
Han funkar.
Han har kanske inte så mycket tid över.
Blir du ensam får du komma hem.
Jag klarar mig, mamma.
Vi tvättar aldrig byxorna.
Det är så onödigt. Varför inte?
De går inte att tvätta.
-Varför? Varför? -Vi måste.
Va? Ska du tvätta ur magin ur byxorna?
Magin är inte renlig.
Jag har en bättre. Vi får inte lägga upp dem.
Att vika upp byxorna är fult.
-80-talet är över. -Vet vad mer som är fult?
Att stoppa in tröjan och ha ett bälte utanför.
-Jag gör inte det längre. -Bra.
Jag gjorde det en gång.
-Det är förbjudet att vika eller väcka. -Visst, visst.
-Inget vikande eller väckande. -Min tur, min tur.
-Visst. -Nå, Bee?
Du kan inte säga att du ser tjock ut i byxorna.
Du kan inte ens tänka det!
Alla passagerare, detta är sista utropet--
Var försiktig, och komihåg att skriva.
Du också. Hejdå.
Du får gå nu. De ser ut att börja gå på.
-Det var nian. -Nu behöver vi en till.
-Vi behöver en sista regel. -Sista regeln.
Byxor är lika med kärlek.
Älska dina systrar och dig själv.
För byxorna.
Och systerskapet.
Och denna sommar...
...och resten av våra liv.
Tillsammans och skiljda.
Papou, jag skulle inte ha något emot att gå.
Jag ursäktar min grekiska.
Mamma sa att jag skulle lära mig snabbt.
Allt snack med dig och Yia Yia.
Lena!
Det är det onda ögat.
Jag tror jag ska dö när jag aldrig ser dig.
Jag tror att jag aldrig ska se dig.
Du vill nog ha ditt rum och din säng.
Jag har bäddat med de bästa lakanen.
Och du har den finaste utsikten.
Hon är dyrbar, som en juvel.
Vi vaktar dig som en juvel.
Du behöver vila.
När ni hör ert namn och lagets färg...
...spring till andra sidan till er tränare.
-Visst. -Alma, Megan, grön.
Anderson, Alice, grön.
Adissa, Jessica, röd.
Bo, Natalie, röd.
Kom igen nu!
Hoppas att jag vrickar foten så snart som möjligt.
Va?
Detta var mammas idé, hon ville bara bli av med mig.
Min har snyftat hela veckan, "hur ska jag klara mig utan dig?"
Jag bara "skaffa ett liv mamma!"
Vad gjorde din?
Inget.
Vem är det?
Tänk inte ens tanken, det är emot reglerna att flörta med tränarna.
Marsden, Olivia, röd.
Kom igen!
Vreeland, Bridget, röd.
Hejsan sötnos.
Jag ville att skolan skulle skjuta upp detta...
...jag ville överraska dig, pappa.
-Kolla! MVG rakt igenom. -Det är underbart!
Jag tog med tennissakerna, jag har tränat som en idiot...
-...så serva så hårt du kan. -Det gör jag.
Jag räknade på tåget.
Jag har inte varit med dig fyra dagar i rad med dig, sedan jag var tio år.
Jag gillar när du kommer på jul...
...men en hel sommar och bara vi två?
Mamma har lärt mig att göra en arroz con pollo.
Jag ska laga det och plátanos till dig.
Var är vi?
Jag har en överraskning åt dig.
Jag har flyttat från Charleston.
Och till ett bostadsområde? Du gillar ju inte det.
När sa jag det?
På Frederick Law Olmsteads utställning på Smithsonian.
Du sa att det finns staden, landet, allt annat är ödemark.
Jag var nio år, du kom till DC. en dag för att besöka ett plastföretag.
Du kommer ihåg allt!
Jag kommer inte ihåg, du sa att du flyttade.
Vem är det?
Är det din granne?
Vi bor faktiskt tillsammans.
Hej!
Du måste vara Carmen.
Din pappa har berättat så mycket om dig.
Jag vet att vi kommer ha en underbar sommar tillsammans.
-Barn! Kom ut hit! -Barn?
De är inte barn, de är tonåringar, som du
Bor de med dig?
Här är Krista och Paul.
-Vi ska vara brudtärnor tillsammans. -Va?!
Jag har inte kommit dit än.
Å, älskning...
Vi ska gifta oss.
Den nittonde augusti.
Du har inte ont av dem.
Tog mig veckor innan jag klarade det.
Vi har alla våra talanger.
Jag trodde jag klargjort detta...
...anställda måste ha på sig headsetet hela tiden.
Måste jag säga det igen?
Ursäkta?
Var står schampot?
Gång sju.
Hjälp någon?!
Tjej nere.
Kan någon ringa ambulans?!
Du har en prislapp i pannan.
Ursäkta...
...jag pratar inte så bra grekiska.
Det ska vi väl jobba på?
Tack för att jag fick låna din tröja.
Den passar dig.
Ursäkta att den luktar fisk.
-Är detta din båt? -Nä, farfars.
Alla båtar med blå flaggor är hans.
-Jobbar du för honom? -Bara på sommaren.
Jag går på universitetet i Aten.
Kostas Dounas.
Lena Kaligaris.
Då är väl du också grek?
Hur kan du så bra engelska?
Jag bodde med mina föräldrar i Chicago tills jag var tolv.
Mina föräldrar flyttade också till USA.
Men jag är bara i sommar med mina morföräldrar.
Jag måste kasta tillbaka de små.
Vill du hjälpa?
Nej, det är lugnt.
Visst, här, jag visar.
Ge mig din hand.
Lägg din hand i min.
Stäng händerna.
Bra?
Luck var på hans sida idag.
Jag måste gå.
Tack för att du räddade livet på mig.
Dansar du bättre än du simmar?
-Va? -Möt mig på lördag kväll.
Jag kan inte.
Kom igen nu!
Hej!
-Hej! -Jag heter Bridget.
-Eric. -Jag vet.
Så du skulle till Colombia?
Japp.
Så, vad har du hört om mig?
Din skola vann skolmästerskapet.
MVP. Jag spelade forward.
Det har jag sett.
Jag är sjutton.
Kom igen, jag tar dig.
Så är det.
En mil.
Älskar du inte att springa?
Visst.
Det är det bästa som finns.
Precis, det är--
Känns som att du är där inget illa kan hända.
Som att ta i lite extra, bara fortsätta springa--
Kan inget göra dig illa.
Endorfinet är inte illa det heller.
-Mår du bra Tami? -Visst.
Ska hon vara med i hejarklacken med dig?
Vi vet inte än, hon ska kanske bara hålla banderollen.
Älskling, varför ber vi inte innan maten?
-Det skulle jag gilla. -Visst.
Välsigna oss, herre, för gåvorna vi ska mottaga...
...från din frikostighet, genom Kristus, vår gud.
-Amen. Hugg in. -Detta ser gott ut.
-Jag tar det. -Det är lugnt.
Vi svarar inte i telefon när vi äter.
Förutom den gången. Berätta igen hur ni träffades.
Vi har berättat den så många gånger--
-Vill du säga den? -Jag vill inte.
-Ska jag? -Visst.
-Jag ringde fel nummer. -Och jag svarade.
-Lydia svarade. -Under middagen.
Bara den gången.
Och Lydia ville också gå ut med en främling.
-Var det så det hände? -Nej, det gjorde jag inte.
-Det är precis vad som hände! -Vi bowlade, det var riktigt roligt.
-Ni fick två poäng. -Det är dåligt.
Tummen fastnade i alla fall inte i bollen.
Vattnet i toaletten är blått.
-Blått? -Ja, mamma.
Förresten, hatar inte pappa bowling?
-Bowling? -Han håller i alla fall på med det.
-Och han ber bordsbön. -Bordsbön?
Han ber bordsbön innan han äter.
Vi fick aldrig med honom till kyrkan. Vem är han?
-Jag-- -Du behöver prata med honom.
-Säg bara vad du känner. -Jag pratar med honom hela tiden.
Visst, som du pratar med mig?
Detta är viktigt. Han gjorde fel.
Jag hoppar på ett plan och åker ner.
Du ville aldrig att han skulle vara lycklig, därför klandrar du honom.
Detta kommer lösa sig.
Kära Tibby...
...vi har nog haft väldigt fel om våra byxor.
När jag bar dem drunknade jag nästan...
...sen rycktes jag upp på en fiskebåt...
...av en fiskgrabb som fick mig att röra en levande fisk. Det var äckligt!
Jag får i alla fall skissa.
Jag gillar allt på ön.
Förutom att du inte är här.
Eviga X och O, Lena.
-Hur var staden? -Bra.
Jag hittade denna i tvätten.
Är den din?
Nej, jag...
...lånade den liksom.
När jag åkte ner till hamnen, simmade jag..
...och någon lånade den till mig.
Å, någon. Någon vem?
En pojke?
Vilken? Jag känner alla.
Strunt i dem, de är dina kusiner.
Är de också kusiner? Hur många har jag?
En hel del. Byt inte ämne.
Säg nu.
Han heter Kostas Dounas.
Dounas?
Är han en Dounas?
Du får aldrig prata om dem.
De är lögnare, tjuvar och barbarer!
Din morfar skulle dö om han fick veta detta.
Du får aldrig träffa honom igen.
Förstår du?
-Ja. -Nej, det räcker inte.
Du måste svära.
Jag svär.
Bra.
Vad ska jag säga här?
Saker om ditt liv.
Det är väl inget spännande.
Vi letar inte efter spänning. Bara verklighet.
-Det är meningen med en dokumentär. -En vad?
En dokumentär.
Som en tråkig film.
Denna är nog din, den kom till mitt hus av misstag.
De måste blandat ihop nummrena.
Det står 721, jag bor på 271. Jag heter Bailey Graffman.
Det var väl du som svimmade?
-På Wallmans. Jag var där. -Just det ja.
Du är den konstiga tjejen med prislapp i pannan.
Vänta lite, jag ska hämta en sak.
Den låg bredvid dig, jag kollade om det var ditt ID.
Så du kollade i min plånbok?
Det var ett konstigt tack.
Det låg nog mer än fyra dollar där.
Tror du att jag stal dina pengar?
Jag letade efter ditt ID.
Men det var bara ett skolkort och ett foto av en katt.
Vad har du i din?
Anställningsbevis från Wallmans eller cykelkörkort?
Ursäkta, jag får mitt anställningsbevis nästa vecka och--
Hur gammal är du? Tio?
-Tolv. -Strunt samma. Samma sak.
Nej, när jag var tio hade jag ingen iPod.
Du är så häftig. Lyssnar du på Teletubbies Hits?
Du väckte henne. Tack.
Det måste suga.
-Va? -Att vara barnvakt när du är ledig.
Varför jobbar du där över huvudtaget?
Jag behöver pengar till ny videoutrustning.
När jag letade efter jobb, var Wallmans...
Varför berättar jag detta? Har du ingenstans att vara?
Inte direkt.
Du verkar redan ha en hel del.
-Gör du en film eller? -Mer som en ode.
-Till vad? -Livet av tyst förtvivlan.
Den lataste mänskliga existensen.
-Spännande. Behöver du hjälp? -Kanske, jag vet inte.
Du behöver inte betala mig. Jag kan bära saker och sånt.
Hej, älskning.
Ursäkta att jag är sen.
Vem är din vän?
-Hon är inte min-- -Bailey Graffman.
Jag måste gå.
Vi ses.
Där är du.
-Hej. -Hej.
Vem ska spela tennis imorgon?
-Säger du det?! -Ja.
-Imorgon bitti. -Ja.
Är du redo gamle man? Klarar dina knän detta?
-Tar du min serve? -Det gör jag.
-Ska vi slå vad? -Det gör vi.
-Älskling? -Ja.
Jag ska möta cateringfirman på hotellet. Har ni lust att stanna vid Paul's game?
Visst.
Han är en otrolig fotbollsspelare.
Kan vi stanna en sekund?
-Det är på vägen. -Självklart.
-Hej. -Hur är läget?
Bra, ditt lag spelar väl inte förrän senare idag.
Precis. Jag skulle bara kolla på konkurrensen.
Du kollar på henne.
Du är fruktansvärt självsäker, eller hur?
När jag vet vad jag vill.
Du har det!
Ta ner den!
Vad är det?
Övertid! Visst!
-Övertid. -Vilken är din?
Paul Rodman.
Så du är guldpojkens pappa. Han spelar bra.
-Det gör han. -Al!
Passa.
Passa Vreeland!
Nu!
Snyggt skott.
Vi är inte värdiga! Vi är inte värdiga!
Avbytare! Ut med dig, Vreeland!
Detta är en träning.
Alla behöver lite.
Vi har fattat att du är en stjärna.
Spara det till tävlingen.
-Vem har vi, Deanna?. -Katie, din tur.
Kör hårt nu Katie!
Samma sak!
Upp med dig! Snyggt!
Vårt bröllopshotel hade en vattenläcka.
-Hela stället är en flod. -Det tar månader att laga.
Herregud, det var så perfekt.
Jag hittar aldrig ett nytt ställe i tid.
Det gör vi.
Jag beklagar.
Lydia hade aldrig något riktigt bröllop.
Min pappa dog precis innan mitt första och...
Vi tar dig hem. Det löser sig.
Paul, vill du spela tennis med Carmen?
Snyggt slag!
-Va? -Lydia behöver mig, älskling.
Nu kan ni lära känna varandra.
Pappa, Paul pratar inte.
Han är lite blyg.
Kom igen. Det kommer bli roligt.
-Vi spelar imorgon. -Visst.
Herregud, hur gick det?
Jösses! Hur känns det?
Ursäkta!
Det sväller. Jag beklagar verkligen.
-Strunt samma. -Vi skulle precis sluta.
Jag är ändå trött.
-Kalimera, Lena. -Nej. Jag trodde--
Här är din tröja. Tack igen.
Vänta.
Jag skulle precis ta ut henne. Följer du med?
Nej. Jag borde inte vara här.
De sa till dig. Eller hur?
Tror du detta är roligt? Våra morföräldrar hatar varandra.
Du visste vad jag hette. Varför sa du inget?
Gamla män har inget att göra med oss.
De grälar inte om inget. Vad handlar bråket om?
Det allt här handlar om:
Pengar och fisk.
Min morfar sa att din bedrog honom.
Din morfar säger att min...
...sålde fisk som gjorde hela hans restaurang sjuk.
Vad är sanningen?
Sanningen är att det är en vacker dag och...
Varför skulle resten spela någon roll?
För att det gör det.
Tibby.
Jag har ett annat klagomål när det gäller att ge kvitton.
-Detta är din andra varning och-- -Du måste sänka min lön:
Precis.
Sen måste alla ha blåa jeans.
Härligt.
Vad ska du göra med mina grejer?
Din mamma gav dem till mig. Jag sa att jag var din assistent.
-Va? Vänta-- -Du verkade gilla idén.
Du verkar vara en snäll unge.
Du är en plåga. Men, jag har mina egna vänner.
Tre bästa vänner. Även om de lät mig ruttna här i sommar...
-...letar jag letar inte efter nya. -Inte jag heller.
Jag vill bara lära mig att filma.
Dessutom, har jag hittat ett bra ämne till en intervju.
Han heter Brian McBrian, kung av "Drakarnas lya".
Jag har hört att han slagit alla rekord som finns.
Han är inte vad du skulle kalla lam.
...men han är en bra kontrast till alla förlorare i filmer.
Börja göra i ordning.
Ställ dig bredvid honom.
Låtsas att du är ett fan, som att du kollar på honom hela tiden.
-Visst. -Nu kör vi.
Spelautomater finns i de flesta servicebutiker.
Brian McBrian är fast i en sådan.
Han säger att "drakarnas lya"...
...är hans kall.
Så, du lägger mycket tid här?
Ibland hela dagar.
Du är hellre här...
...än i verkliga livet?
Han tycker "drakarnas lya" är en mer spännande värld.
Berätta för oss.
Ja...
Man är "Dirk the Daring"...
...år 1 305 e.Kr.
Målet är att rädda prinsessan Daphne...
...som vaktas av en drake.
Kammare nummer ett är ormrummet.
-Ormar glider ner från taket. -Jasså?
Man får inte ens se draken förrän i kammare nummer 23!
Ja!
-Kom igen! -Ja!
Snabbare! Han är bakom dig!
-Spring! -Jag har det.
-Se på detta, redo? -Spring snabbt!
Bandet måste vara slut.
Resten av intervjun då?
Vi kan väl alltid komma tillbaka imorgon.
-Om det är lugnt med dig. -Visst.
Allt väl?
Pratar hon spanska?
-Är det lugnt? -Visst!
Ingen förstår det bara.
Du vet att det är så, pappa.
Han och mamma pratade alltid spanska.
Speciellt när de började käfta...
-..och jag skulle inte förstå. -Oj, klockan är nio.
-Men jag förstod dem. -Jag måste lämna checken.
Carmen, du kommer inte tro mig.
Vi har bestämt oss att gifta oss här hemma.
Med en stor fest på bakgården.
Dansa under stjärnorna. Det kommer bli perfekt.
Var är Paul?
-Han hade ett möte. -På sjukhuset?
Varför säger du så?
Vi spelade tennis, och jag slog honom. Men det var en olycka--
-Å nej. Han mår bra. -Han mår bra.
-Han skulle bara-- -Han skulle bara göra något.
Ja.
-Pappa, pappa. -Japp.
Vad är det som händer?
Var är Paul?
Han är i Atlanta, älskling.
Träffar sin far. Hans pappa är på en facilitet.
Han är alkoholist.
Varje månad, åker Paul och besöker honom.
Krista vill inte träffa honom.
Hon är inte redo.
Lydia vill inte uppröra henne genom att prata om det...
...så vi säger bara att han är ute för dagen.
Jag är med.
Natasha.
Olivia.
Bridget.
Polly.
-Janna. -Å, tamponger.
Det är speciellt, mamma.
-Jo! -Välkommen till lägret.
Diana.
Schampo, väldigt praktiskt.
Hamburgare.
Hörde i att vi äntligen är lediga på lördagar?
Halleluja! Kan du säga "Cantina"?
Var är Cantina?
Jag vet inte. Någonstans på vägen kanske. Hurså?
Han vill att jag ska gå.
Va?
Han vill att jag ska gå.
Varför skulle han annars säga det mitt framför mig?
Detta är min favoritdel.
När han tar en stor risk och avfyrar katapulten.
Bailey, jag letar om vi kan använda något av detta.
Bara en sak.
Vad var det i paketet?
Bara några...
Bara byxorna där borta.
Jag delar dem med mina vänner under sommaren.
Dessa?
-Vad är så speciellt med dessa? -Inget.
De råkar bara passa oss alla.
Jasså?
Undrar hur de skulle passa mig.
Finns det någon chans att jag skulle få prova dem?
-Nu till exempel. -Varsågod, gör vad du vill.
Jag behöver lugn och ro.
Tibby?
Du måste ta bäbisen.
Min Carma-poochie-ay, jag skriver från ett postkontor...
...och detta expressbrev kostar mer än jag tjänar på två timmar på Wallmans...
...så jeansen är nog framme imorgon.
Vi är i en typisk Bethseda korsning...
...där unga företagare har bevisat ordspråket:
"När livet ger dig citroner, gör saft."
Så, min fråga är...
...är det färskpressat eller koncentrat?
-Spelar det roll om den är god? -Låt mig ställa frågorna.
Tyvärr hände inga konsekvenser...
...när jag hade byxorna.
Jag spillde Sprite...
...och direktörn med råttansikte anklade mig för att inte ge ut kvitton.
-Ger inte ut kvitton. -På hans språk...
...innebär det att glömma ge ut kvitton.
Jag läste att Bill Gates...
...sålde dricka när han var yngre.
-Det vet du inte, det är inte-- -Jo, det gör jag. Det stod i tidningen.
-Var läste du det? -I tidningen.
Det ända jag var tvungen att visa byxorna...
...var ungen som lämnade dem, en riktig plåga...
...som bestämt sig att vara fastklistrad på min höft.
Hon är bara trött. Hon har varit där hela dagen.
Vad gör hon där? Berätta.
-Hon tänker bara. En strategi. -Jag tror hon odlar en hjärna.
Synd att man inte kan skicka iväg tolvåringar.
Jag önskar er lycka till med försäljningen.
Hejsan, sömntuta.
Carmen.
-Älskling, dags att vakna. -Hej.
Hejsan. God morgon.
Ursäkta att jag väckte dig...
...jag undrade bara om Maria kunde ta dina lakan.
-Maria? -Ja, vår hushållerska.
Jag sa att du brukar sova länge...
...men hon förstod mig nog inte.
Hon pratar inte så bra engelska.
Ja, visst.
Kan jag-- Jag tvättar mina agna lakan.
Nej, nej, nej. Var inte löjlig.
Maria tar säkerligen dina lakan, inga problem.
-Lydia, det är verkligen-- -Det är en underbar dag.
-Du ska inte tvätta lakan. -Nej, inga problem alls.
Jag brukar göra det själv i alla fall.
Jag gör det hela tiden. Jag är van. Folk tvättar sina lakan hela tiden.
Visst.
Varit här länge?
Kostas. Vad gör du här?
Det är en fiskmarknad.
De säljer fisk här.
Visst.
Men det visste du väl redan?
Ursäkta?
Ingen sitter vid en stinkande fiskmarknad...
...utan att vänta på någon.
Jag vet inte vad du pratar om.
Jag kom bara hit för att måla kyrkan.
Får jag?
Den är inte färdig.
-Du sa inte att du var konstnär. -Det är jag inte.
Det är du visst.
Mina föräldrar gifte sig i den kyrkan...
...innan de flyttade till USA.
Varför kom de tillbaka till Grekland?
Det gjorde de inte.
De dog i en bilolycka...
...när jag var tolv.
Jag har komit hit för att leva med min morfar.
Jag beklagar.
Varför målade du denna?
Jag vet inte.
Jag gillar den, första gången man ser den...
...ser den glömd ut, och då...
Men då inser man att det är därför den är så vacker.
Den är perfekt i sin ensamhet.
Ser du?
Lena Kaligaris...
...du är en konstnär.
Och du ska göra klart det.
Någon annan gång.
Jag måste verkligen gå.
-Skulle mina morföräldrar se mig här-- -Skulle de vad?
Är det verkligen dem du är rädd för?
Eller är det något annat?
Vad menar du?
-Du känner mig inte ens. -Jag försöker.
Eller ser du inte det?
Han har rätt. Jag är rädd.
En del av mig vill släppa in honom...
...det känns samtidigt som jag har satt upp en vägg...
...och jag förstår inte varför.
Det kanske är det som slår mig mest när det gäller Kostas.
Trotts allt han har varit med om...
...ser han så okomplicerat på livet.
Jag har aldrig känt det förtroendet.
jag blir så ledsen att människor som Kostas och Bridget...
...som har förlorat allt...
...fortfarande kan vara öppna för kärlek...
...medan jag som inte förlorat något, inte är det.
Hon är hos doktorn.
-Vem då? -Lilla granntjejen.
Jag vet faktiskt inte varför. Jag hörde att de stoppat behandlingen.
-Behandling? -Hon har leukemi.
Det upptäcktes för ett par år sedan, stackars tös.
Är det hon?
Ja.
Vad är det?
-Det är min mamma! -Din mamma?
Nu drar vi.
Hej.
Vad gör du här? Du borde inte vara här.
Jag dricker inte.
Men om du inte dansar med mig, så kanske jag börjar.
Bridget.
Jag kan inte.
Jag kan inte, jag är ledsen.
-Är den blå som denna? -Nej, inte alls.
Inte alls?
Det är fotbromsen.
Nu ska du reda ut det väldigt sakta.
Väldigt sakta.
Slappna av. Okej.
Glöm inte att styra. Det är bra.
Se upp för åsna. Nej åsna.
Så, Roberta, vad gillar du mest med att arbeta här på Wallmans?
Det räcker till räkningarna. De flesta i alla fall.
Jag arbetar också deltid i Sweet Shoppe på andra sidan gatan.
De har en sån där...
...blandningsmaskin, för såna där blandningar...
...och när jag har tråkigt...
...gör jag experiment.
Experiment? Det är så häftigt.
-Koppla in den. Ursäkta att jag är sen. -Det är lugnt.
Vilken är din bästa hittills?
Åh, jag vet inte....
Det var en härom dagen som blev riktigt god.
Den innehöll bränd mandel, blåbär och ???.
Häftigt. Minns du Baskin-Robbins?
De anställer glass-vetenskapsmän...
...vars jobb är att komma på tre nya smaker per månad.
-Säger du det? -Ja.
Vet du vem som vore bra på sådana saker?
Du.
Tror du det?
Herregud! Jag måste tillbaka till jobbet. Annars får Duncan ett raseriutbrott.
Vi ses senare.
Förlåt.
-Jag vet att du hatar när jag stormar in. -Det är okej.
Jag menade inte att förstöra hela intervjun.
Det gjorde du inte. Du var bra.
Vem berättade för dig?
Berättade vadå?
-Du kom på det, va? -Vi hinner fortfarande med en intervju till.
Det kallas leukemi.
Ja, och jag följer gärna med dig.
Men frågar du bara för att du är ledsen för min skull?
Jag vet inte.
Kanske.
Okej.
Vi tar bara upp fållen, så blir det perfekt.
-Du ser strålande ut. -Jag älskar den, mamma.
Carmen?
Du står på tur, hjärtat.
Hur sa?
-Jag ser ut som en hora. -Åh, kära nån.
Jag är säker på att Barbara kan jobba istället för dig.
Varsågod.
Nu ska vi se.
Vi måste släppa loss denna.
Precis. Ut med den.
Förhoppningsvis kan vi få till lite mer tyg.
Här behöver vi lite extra arbete.
Frankly, jag tror det blir bäst om vi börjar om från början.
Okej, bra.
-Kan jag ta av den nu? -Visst. Självklart, sötnos. Sätt igång.
Barbara, jag är så ledsen.
Jag trodde inte hennes pappa skulle ha så fel om hennes storlek.
En ojämn prototyp brukar fungera till att börja med, men i detta fall--
Vi kan sätta på en lång korsett på henne.
-Ja, det kommer hålla det på plats. -Visst, vackert.
Det är ett bröllop, det ska se enhetligt ut.
-Ska hon se ut som Krista? -Definitivt.
Strunta bara i det.
Vi ska fixa fållen på Kristas...
...och sedan börja på nästa.
Carmen.
Den andras namn är Carmen.
Carmen.
Vet du vad? Glöm bara klänningen.
Vi kan säga att Carmen är Puerto Rican.
Har du aldrig tänkt på att hon kanske är annorlunda byggd?
Till skillnad från dig har din dotter, har hon en röv...
...som inte ens skräddaren har tillräckligt med tyg för att täcka.
Eller ännu bättre, säg att jag inte finns.
Carmen existerar inte.
Carmen, älskling. Carmen!
Ett, två, tre!
Tjejer, dags att kalla in kavalleriet.
Vi har säkrat en plats i slutspelet, men nu ska vi röra om i ormboet.
Wendy och Karen på mittfältet, Bridget på ytterkanten.
-Va? -Du hörde.
Jag vill inte se dig på mittfältet, uppfattat?
Kära Lena, när jag fick ditt brev skrek jag i tio minuter,
Så du har hittat en läckerbit tillsist?
Bra, jag också, han heter Eric,
Nämnde jag att han är en av tränarna och kör 110%?
Men jag bryr mig inte,
Jag har aldrig velat ha något så mycket i hela mitt liv,
Jag väntar fortfarande på att Carma-poochie-ay ska skicka byxorna,
Och under tiden, lägger jag all min återhållna energi på fotbollen...
...även om det bara verkar ge mig mer problem,
Vad ska jag säga? Jag är besatt,
Besatta tjejer kan väl inte bli skyldiga för sina handlingar?
Passa, Vreeland!
Hej.
Såg att du kolla när jag spela idag. Vad tyckte du?
Jag vet inte om jag sett någon...
...med så mycket kraft...
...någonsin.
Du har bara sett en liten bit.
-Bara lite? -Ja.
Nej.
Du vet, det är mer än så.
Du skrämde livet ur mig.
"Vill ha sin vilja igenom till varje pris"
Va?
Det kallade skolans ynkryggar mig.
Efter att min mamma dog, trodde några lärare...
...att, jag vet inte, jag behövde känna mig uppskattad eller något.
Så jag träffade en kille.
Jag prata och han skrev.
Jag har aldrig berättat det för någon innan.
Okej, Bridget.
Nej, säg inget.
Inte nu, okej?
Kom igen, jag utmanar dig.
Varsågod.
-Har du nyckeln? -Nej.
-Ser inte ut som att någon är hemma. -De letar säkert efter mig.
-Men jag klarar mig, tack. -Det är lugnt.
Det är väldigt bra.
Hej, det är Tibby, här kommer pipet, du vet förhoppningsvis vad du ska göra,
Tib, det är jag, Carmen. Jag kommer hem.
Allt gick åt skogen. Jag bryr mig inte och...
Jag är uttråkad, jag kan inte vara här...
...så jag ringde, för att jag känner dig--
Visste att du skulle förstå.
Vet du vad jag gillar mest med stjärnorna?
Du kollar på alla där uppe...
...och du vet att det finns något mer än....
Livet?
Det måste vara så.
Är du rädd?
Inte för att dö, faktiskt.
Det är mer som att jag är rädd för tiden.
Och inte haft tillräckligt av den.
Dags att ta reda på vem jag ska vara...
...att hitta min plats på jorden innan jag ska lämna den.
Jag är rädd för vad jag ska missa.
Vadå?
Inget.
Bridget skiner upp allting. Hon gör allt mycket roligare.
Och Carmen är briljant, men hon vet det inte.
Och Tibby...
Hon marscherar till sina egna trummor.
Jag är rätt avundsjuk på henne.
Varför?
För att hon vet vem hon är.
Gör inte du det?
Jag vet inte.
Jag tror jag vet det.
Det du sa härom dagen om att vara rädd.
Det är svårt att förklara.
Hela mitt liv, har alla alltid...
...sätt mig på ett säkert sätt.
Och jag gjorde inte...
-Nej, det är okej, jag förstår. -Gör du?
Ja.
Vissa utstrålar sin skönhet...
...för att de vill att världen ska se den.
Andra försöker dölja skönheten...
...för att de vill visa världen någonting annat.
Och vad ser du?
Allting.
Kära Bridget...
...jag lurade mig själv att tro, när byxorna kom...
...skulle de göra allt bättre,
Jag menar, jag klandrar inte dem för det som hänt, men...
Hur som helst, hoppas jag att de ger dig mer tur än de gett mig,
Och de kanske ger dig lite förnuft.
Jag vet att det låter tråkigt...
...lita på mig, från nyliga experiment...
...lite vanligt vätt är inte illa,
Bär dem med andakt, Älskar dig, Carmen.
Din pappa ringde.
Han ville se att du kom hem ordentligt.
Jag är så ledsen, älskling. Jag visste att det skulle hända.
Mamma, snälla.
Nu vet du varför jag var så rädd när du skulle dit.
-Jag menar inte att jag sa så, men-- -Gör det inte då.
-Morgon. -Sover du aldrig?
-Vad ska det vara bra för? -Det här kom precis till dig.
Herregud, de är äntligen här.
Vad är här?
Inser ni vad detta betyder?
-Att du kramar om ett par jeans? -De är mer än bara jeans.
De får saker att hända.
Gulligt.
Jag kände mig som i en freak show känd som "The Land of the Blonds."
Och gissa vem som var monstret.
-Jag antar att det inte var så farligt. -Det var det. Det var förskräckligt.
Okej, Paul, han pratar inte. Han säger inte ett ord.
Och Krista, hon är en pigg liten...
...mardröm.
Och hon och hennes mamma, är som Solskenstvillingar på topp...
...förutom när, Gud förbjudit, något hände med bröllopsplanerna.
För att, Tibby, jag tror inte detta var en vanlig konversation...
...som inte kretsar kring blommor, eller hos d'oeuvres menus...
...eller gästlistor, eller bordsdukar--
De var säkert bara upprörda.
Kan du inte låtsas att vara på min sida?
Det handlar inte om sidor, Car.
Det finns värre saker än att din pappa gifter sig.
Visst, han hade säkert kunnat hantera det bättre--
Tibby, han tog inte hand om det alls.
-Säg det till honom. -Varför måste jag?
Du behöver inte kasta stenar på honom, heller.
Jag kastade inte sten på honom, jag kastade på båda!
De är problemet, Tibby. De har förstört alltihopa.
Och varför ger du mig denna hycklande föreläsning...
...om att behandla folk värdigt...
...när du går runt och skriker "hata världen"...
...för att det är enklare än att känna något?
Jag tror att hon fått solsting.
Du har nog rätt.
Jag kanske ska gå en promenad, få lite frisk luft.
Kan du inte stanna en vecka till?
Skolan börjar på måndag. Jag måste åka.
Jag bara....
Jag känner mig...
Jag vet.
Jag också.
Jag älskar dig, Lena.
Vad gör du? Sluta!
-Lena! -Kostas!
Lena!
Han gör dig full.
Det var inget! Vi dansade bara!
Du gav mig ett löfte. Betyder det inget för dig?
Det betyder inte att inget kan krossa hjärtan...
...av dem som älskar dig?
Kallar du det ingenting?
Jag är ledsen.
I detta livet...
...är familjen det mest dyrbara.
Det heligaste.
Vänder du dem ryggen...
...så har du ingenting.
Det hände som jag trott,
Varför känner du så här?
Hur kan något som skulle få dig att må så bra...
...sluta med att du blir helt tom?
Jag önskar så mycket att jag kunde prata med mamma,
Jag behöver henne...
...och det skrämmer mig,
Mamma, jag kan inte barnvakta idag. Bailey och jag har en intervju--
Bailey är på sjukhuset, hjärtat. Hennes mamma ringde.
Hon mår inte bra.
Det är Bethesda Memorial. Jag försökte ringa dig.
-Jag kör dig så du kan träffa henne. -Det är okej, jag kan....
Jag kommer förbi om jag får tid.
Jag menar, om du, skjuter ekorrar eller så...
Jag är förbannad på pappa.
Varför är det så svårt för mig att säga, Tibby?
Jag har inte svårt att bli arg på dig.
Jag har märkt det.
Förlåt.
Jag är så ledsen, Tibby. Det jag sa, var inte snällt.
Det var förfärligt, förlåt.
Det är nog lättare att bli arg på personer man litar på.
Varför då?
För att de älskar än alltid, vad som än händer.
Din mamma berättade om din vän Bailey.
Japp. Bailey.
Hon är egentligen inte min kompis.
Du vet-- Jag menar, ja....
Ja, litegrann. Men hon är tolv.
Dina brev lät det som....
Hon gör dig galen.
När vi håller intervjuer. Prata med folk...
...hoppar hon bara in och ställer frågor.
Hon frågar om allt hon vill veta om deras liv...
...som att hon försöker lära känna dem.
Kommer hon att bli bra?
Jag vet inte.
Lena Kaligaris?
Papou.
Jag måste säga dig något.
Du kan låtsas att du inte förstår, men jag vet att du gör det.
Alla säger att jag är som Yia Yia...
...att jag har hennes ansikte och leende...
...men vad ingen har sett är att...
...andra sidan av mig är jag precis som du.
Tyst och envis och rädd för att visa för mycket.
Jag träffade någon som ändrade allt...
...och han lärde mig att våga chansa, även om det bara är för ett tag.
Lena--
Det hände dig förut också, när du träffade Yia Yia.
Och du riskera allt för det.
Det var din chans, Papou. Nu vill jag ha min.
Gå.
Kostas!
Jag trodde att jag aldrig skulle få se dig.
Jag älskar dig.
Vad har du i lådan?
Jag kommer strax.
Hallå?
Pappa, det är Carmen.
Jag är glad att du ringde.
-Jag bara-- jag ville-- -Det är okej. Du behöver inte....
Du behöver inte be om ursäkt, gullet. Du var upprörd. Jag förstår.
Nej, pappa, du förstår inte.
Så är det, du har aldrig förstått...
...för att jag har aldrig haft en chans att berätta.
-Berätta vad? -Att jag är arg på dig.
Allting. Om dig, Lydia och barnen--
Det är mitt fel.
Jag borde ha berättat för dig om dem tidigare, jag är ledsen.
Ja, du skulle ha varnat mig, men det är mer än så.
Faktum är att du har hittat dig själv i den här nya familjen...
...och jag känner mig som en utomstående som inte hör hemma hos dig längre.
Det känns som om du bytte mig och mamma mot något du trodde var bättre...
...och jag vill veta varför. Skäms du för mig?
Är du besvärad?
Bara säg det, pappa, Vad gör jag för fel?
Varför stack du? Varför behövde du sticka?
Och säg då hur vi ska kunna komma närmare varandra?
Men det kommer aldrig ske.
Pappa, hur kan Paul besöka sin alkoholiserade pappa varje månad...
...men du besöker mig bara två gånger om året?
Och jag vet-- Du ser så lycklig ut över att vara Paul och Kristas pappa...
...men du hade aldrig tid att vara min.
Jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
Jag önskar det vore tillräckligt, pappa.
Var är din lilla vän då?
Blev liksom van med att ha med henne.
För ett par veckor sedan, såg hon att jag inte gillade det...
...och undrade om jag ville prata.
Hon är lite speciell, va?
Kära Tibby, mitt hjärta är för fullt att skriva om det nu,
Och du kan inte tro att jag säger detta...
...men jag tror faktiskt byxorna gjorde detta för mig,
Vi hade rätt hela tiden, Tibby, byxorna är magiska,
Och jag vet om du har dem, så ger de dig tur också,
Din, Lena,
Det var på tiden att du kom.
Vad är det?
Det är "Drakarnas lya".
Brian kom förbi igår och lämnade det.
Han sa att det inte var lika bra som i verkligheten...
...men det fick mig i alla fall att fortsätta.
Han hjälpte mig komma till nivå tio...
...då slottet är under belägring.
Den är häftig.
Brian är riktigt hygglig.
Ja, det är han.
Du hade rätt och jag fel om honom...
Jag har fel om de flesta, så...
Det viktiga är att...
...du alltid ändrar din åsikt om dem.
Jag har något åt dig.
De resande byxorna.
Jag fick precis tillbaka dem. Från Lena.
-Hon i Grekland? -Ja.
Hon sa att vi haft rätt hela tiden, att de var magiska, och....
Tja, jag känner inte till det, men jag känner Lena...
...säger hon det...
...så måste det vara sant.
Så jag tänkte, att du kanske kunde ha dem ett tag.
-De passar inte mig, kommer du ihåg? -Ja, jag vet.
Men det spelar faktiskt ingen roll.
Inget av det spelar någon roll.
Du måste ta dem, Bailey.
Okej? Du måste låta dem hjälpa dig.
Snälla.
Jag vet att du är trött, men du kan inte ge upp.
Byxorna kommer ge dig ett mirakel.
Du måste lita på dem.
Men, Tibby...
...byxorna har redan använt magin på mig.
De förde mig till dig.
Jag vill att du ska göra något för mig.
Vadå?
Göra färdig din film.
Varför då?
För att du kan.
Hallå?
Åh, nej.
Jag låter henne få veta.
Jag målade verandan.
Vad säger du om att gå till Mario's och fira din hemkomst?
Kanske senare, pappa. Jag är rätt slut efter resan.
Hej, det är jag, Bailey,
Du behöver inte ha med det där i din film eller så,
Nu när jag tänker på det...
...att svimma på Wallmans gör mig till en tönt,
Men sen...
..att ha en prislapp i pannan gör en också till en tönt.
jag vet inte,
Sanningen är kanske den att det är lite förlorare i oss alla?
Att vara lycklig innebär inte att allt är perfekt,
Det kanske handlar om att knyta allt samman...
...som att bära de här byxorna...
...eller komma till en ny nivå i "Drakarnas lya"...
...att få dem räkna annat än dåliga saker,
Vi har kanske precis kommit genom det...
...det är allt vi kan begära,
-Hallå? -Carmen, det är Lena,
Jag måste få prata med dig,
Svarar du inte i din telefon längre?
-Carmen, jag har faktiskt inte tid-- -Tib, Bridget behöver oss.
-Tib, herregud. Bara öppna det. -Jag försöker.
Jag sa ju att lukten från snabbmat skulle väcka henne.
Vi har bjudit in oss själva att få sova över.
-Men du ser redan ut att sova. -Ja.
Jag känner mig så trött.
Då borde du prata med oss.
Så vi kan...
...ordna upp det.
Detta är en perfekt pizza.
-Det är bacon. -Det är nog oliver.
-Bacon. -Allvarligt, ni två.
-Maggie. Vadå--?. -Hörru, Maggie.
Maggie, nej!
Vet du vem som skulle gillat detta? Din mamma.
Ja.
Jag kommer ihåg när hon skulle göra en själv.
Hon vaknade hungrig efter en av sina episoder.
Jag satt alltid i köket och gjorde läxorna...
...och hon kom bara in...
...och började göra detta.
Så, jag vet inte om du ens kan kalla det för en pizza.
Det var mer som innehållet i kylskåpet på en skorpa.
Det konstigaste var att vi åt det.
Såklart att du gjorde.
Vi tuggade på varje bit i tio minuter.
Visst.
Och vi skrattade hela tiden.
Det var toppen.
Jag tänkte att det inte skulle bli några fler perioder.
Hon skulle kanske vara så här glad för alltid.
Det är okej att sakna henne, Bee.
Så hårt som det är att sörja det...
...tror du inte att det är svårare att inte göra det?
Du förstår inte.
Bridge....
Jag kan inte.
Det är för hårt.
-Jag vet. -Nej, det gör du inte.
Jag vill bara må bra, vara glad och leva livet.
För att...
...om jag känner mig levande...
...så känns det inte som att hon är död.
Och om jag inte är ledsen...
...får jag bevisat att jag inte är som hon.
Bee, du behöver inte bevisa det för någon.
Du har en styrka inom dig som din mamma aldrig hade.
Så mycket som hon ville ha den, så hitta hon den aldrig ändå.
Ja, och du har något annat också.
Vadå?
Du har oss.
Och vi ska inte låta dig gå någonstans.
Tack.
Kom hit.
Kom tillbaka.
Hejdå.
Saknar dig också.
Inte nu, Maggie.
Maggie!
Maggie! Godmorgon.
Kom tillbaka hit, nu! Jag menar det!
Maggie. Ursäkta mig.
Mags!
Förlåt.
Maggie.
Tappade du dessa?
Det gjorde jag nog.
Tack.
Så, vad gör du här?
Jag letade faktiskt efter dig.
Ja, vi bor på Hobart Place, inte gatan.
-Det är verkligen förvirrande. -Ja, det vore det.
-Jag är på väg tillbaka till Columbia. -Det är inte direkt grannkommunen.
Nej, det är inte direkt i närheten.
Jag ville bara säga att det som hände mellan oss...
...var mitt fel.
Fel?
Inte fel. Mitt ansvar. Jag borde vetat bättre. Det är bara--
Jag sa inte direkt åt dig att sakta ner.
Problemet är...
...jag ville det för alla fel anledningar.
Och det jag försökte springa ifrån...
...slutade med att de kom i kapp mig.
Hur som helst, vänner?
Okej, vänner.
När du är tjugo...
...och antagligen en fotbollsstjärna vid något stort college...
...och har en miljon killar efter dig...
...lova mig att du hör av dig då.
Överens.
Okej.
-Tack. -Sköt om dig.
Du också.
Det är rätt imponerande.
-Åh.... -Herre....
Åh, herregud, Lena, se på dig.
Ni är alla här.
-Jag har saknat dig så. -Jag tror dig inte.
Bee, jag är så ledsen.
När jag hittade ditt brev, försökte jag komma tidigare.
-Förlåter du mig? -Förlåta dig? Vem fan är du?
Jag trodde inte att jag skulle se dig här.
Jag trodde du hade ändrat dig angående din pappas bröllop.
Nix.
-Vi skulle ändra det för henne. -Ja, hur vore det med en liten bilresa?
-Vad pratar du om? -Kom igen.
-Vadå? Nej. Nej. -Kom igen, du måste.
Det är din pappas bröllop. Det är viktigt för dig att vara med.
Om det är så viktigt så borde min pappa berätta det själv.
Han kanske återhämtar sig efter ert förra samtal.
-Jag vet inte om det hjälper. -Det går bara inte så bra för dem.
-Det är vad de är bra på. -Vi ska se saker de inte ser.
-Han skulle kasta ut mig från bröllopet. -Nej, det skulle han inte.
-Det är så överdrivet. -Gör han det, är vi på din sida.
Vad är det ni inte förstår? Jag går inte.
Vad förstår du inte? Du ska gå!
Så här såg det ut från mitt fönster.
-Det är fantastiskt. -Här är mina kusiners åsnor.
Det här är George och George Jr.
Mina morföräldrar, caldera.
-Glöm caldera. Jag vill se pojken. -Var är han?
Jag smyger in när ceremonin börjar.
Caldera är faktiskt toppen av på en vulkan.
-Okej, Lena, allvarligt. -Så fort ceremonin är klar, går vi.
-Kolla så söt. -Jösses Lena.
Jag vet. Är han inte underbar?
-Jag menade att du höll en fisk. -Vet du vad?
Inte snällt att reta föraren.
Är det snällt att muta föraren att köra tillbaka?
Med vilka pengar? Tibby är den enda som jobbat i sommar.
Jag staplade min sista hylla på Wallmans, tack så mycket.
Innebär det att det blir en rockbrännar-ceremoni?
Duncan tog rocken, men jag har min namnskylt.
Kan vi bränna den?
Hur blev din sugomäntär?
Det blev något oväntat, så....
Vad ska du kalla den?
Bailey.
Carmabelle, kom igen, vi kommer försent.
Vad gör hon därinne?
Carmen?
Jag har ändrat mig. Jag kan inte göra det här.
-Jo, det kan du. -Nej, Lena, jag kan inte.
-Carmen? -Vaddå?
Carmen, snälla kom ut.
Jag lovade att allt skulle bli bra.
Bee, hur vet du det?
För det jag håller.
Bär dem. Så gör de dig modig.
Bee, jag kan inte ha på mig jeans på ett bröllop.
Dessutom är inte din vecka slut.
Regel nummer elva:
I nödfall...
...ska den syster som behöver dem bära dem...
...oavsett schema.
-Bee, det finns ingen regel elva. -Det borde det göra.
Och jag tar fram den nu.
-Det låter som en riktigt bra regel. -Ja.
Tar du på dig dem själv, eller måste vi göra det åt dig?
Innerligt älskade...
...vi har samlats här idag, i Guds och vittnenas närvaro...
...för att fira äktenskapet mellan denna man och denna kvinna...
...i det förenande äktenskapet.
Förlåt, kan du-- Vänta en minut jag beklagar.
Det är en viktigt familjemedlem...
...som ska vara här med oss.
Min dotter.
Carmen.
Pappa, jag är inte uppklädd, jag...
Jag behöver dig.
Jag är ledsen.
-Jag ska gifta mig. -Okej.
Förlåt.
Du kan fortsätta.
Innerligt älskade...
...vi har samlats här idag, i Guds och vittnenas närvaro...
...för att fira äktenskapet mellan denna man och denna kvinna...
...i det förenande äktenskapet.
Det finns ingen härligare förpliktelse än dessa på hela jorden--
Det blir lätt att säga att byxorna förändrade allt den här sommaren,
Men att se tillbaka nu...
...känns det som att våra liv ändrades för att de skulle...
...och byxornas magi låg i att se allt detta...
...och på något sätt hålla oss samman...
...när det kändes som att inget skulle bli likadant igen,
Vissa saker blir aldrig det,
Nu vet vi att hur långt vi än går våra skiljda vägar...
Så hittar vi alltid vägen tillbaka till varandra,
med det klarar vi allt,
Till oss, vilka vi var, och vilka vi är,
Och vilka vi kommer att vara,
För byxorna,
Och systraskapet,
Och detta ögonblick, och resten av våra liv,
Tillsammans och skiljda.
Synkad av: Aquarius73 www.swesub.nu